SHARPE IGAZSÁGA
1814 - BÉKEIDŐSZAK. NAPÓLEON SZÁMŰZETÉSBEN VAN ELBA SZIGETÉN. FRANCIAORSZÁG KIRÁLYA VISSZATÉRT A TRÓNJÁRA. SHARPE PEDIG ANGLIÁBA.
Szegény szövőlegény vagyok,
mint oly sok másik.
Ennem nincs mit,
ruhám elnyűtt.
Kesztyűm lyukas,
harisnyám nincs,
és két pennyt ritkán kapok.
Másom sincsen
csak amit a lelkész papol.
Lehetne másképp, jobban, bár jobb, ha nem szólok.
De befogtam a számat,
amíg tudtam, de már levegőt is alig kapok
és szívből hiszem, ha rajtuk áll, mind éhen veszünk.
Keresd meg a fonal végét és javítsd ki a hibát!
- Mit csinál a fiúval? - Vissza a rohadt szövőszékedhez, West!
- Hagyja békén a gyereket! - Számos másik várja, hogy a helyedbe álljon, fiacskám.
A háborúnak vége. Boneyt megvertük.
Győzelem, barátaim.
De mi változást hozott ez a magatok féléknek?
Semmit. Semmit.
A változás...
...ezernyi rohadt obsitos.
- Úgy a'. - Csavarognak az országban,
és épp olyan szegények, meg elkeseredettek, mint ti.
- Ja. - A munkahelyekért harcolnak veletek.
- 'gen. - Állásokért, ezekben a bűzös malmokban.
Olyan állásokért, amelyben nem kerestek annyit, hogy ruha legyen rajtatok,
meg étel a gyerekeitek szájában!
Ez ám a "győzelem", barátaim!
Ja, micsoda győzelem!
A LOVAS TESTŐRSÉG PALOTÁJA - LONDON
Sharpe. Richard őrnagy.
A Wales-i herceg saját gárdájától.
Az utasításai.
- Hogy érti azt, hogy Yorkshire-be? - Yorkshire.
Yorkshire. Ahová mennie kell, hogy a Scarsdala-i önkéntes lovasság parancsnoka legyen.
De nekem itt van dolgom.
- A saját dolgaival várnia kell. - Nem tudok!
Yorkshire-be megy,
vagy mehet Tasmániába, egy fegyenceket szállító hajó őrparancsnokaként,
ahol nem lennének barátai, hogy szót emeljenek önért.
Barátaim? Miféle barátaim?
Rossz hírek?
Elküldenek a rohadt Yorshire-be, hogy valami rohadt önkénteseknek parancsoljak.
Yorkshire? Az jó. Vissza, haza.
Jól meg voltam 20 éven át Yorkshire nélkül. Most sincs rá szükségem.
- Nem hiszem, hogy te jössz. Te hazamész. - Talán láthatnám, hogy megállapodsz valahol.
Nincs szándékomban megállapodni.
Maradok amíg muszáj, aztán jövök vissza,
hogy előkerítsem a pénzemet és a feleségemet, meg azt a nyavalyást, aki lenyúlta őket.
De te, Pat, hazamész.
Persze, hogy haza. Még szép. Yorkshire-ben kivel kell verekedni?
Gondolom, angolokkal.
Óh. Akkor az nem teljesen rossz hír, mi?
Dehát senki sem jön látogatóba hozzánk, John. Magunkra maradtunk.
Idő kell hozzá.
Az úri társaság fölöttébb lassan fogad be,
te pedig újnak számítasz a városban.
De te nem új jövevény vagy, John.
Tehetnél többet is a bevezetésemért.
- Szégyellsz engem? - Csitt, drágám.
Lady Anne. Jó napot.
Jó napot, uram.
- Mrs Sharpe. - Nem ismerem a kísérőjét, Anne.
Von Selznick gróf. Lord Rossendale.
A gróf szeretne megismerkedni a férjével, Mrs Sharpe.
Ő is spanyolországi veterán.
Otthon találjuk Sharpe őrnagyot?
Sajnos, Sharpe őrnagyot északra helyezték.
De önt, és a grófot, bármikor szívesen látjuk látogatóban, Lady Anne.
Természetesen.
Jó napot...John.
Anne.
Talán fel kellene adnunk.
Sharpe őrnagy?
- Igen. - Isten hozta Yorkshire-ben.
George Wickham kapitány, szolgálatára.
Az önökére, uram.
- Szépen lovagoltak. - A Scarsdale-iek keményen gyakorolnak.
- Ön bizonyára Harper törzsőrmester. - Az vagyok, uram.
Megtiszteltetés lenne, ha az utolsó pár mérföldet önökkel tehetnénk meg, uraim.
Keighley mintegy 20 mérföldnyire van.
Ott megpihenhetnek és átöltözhetnek ünneplőbe a Sir Willoughby által adandó vacsorára.
Az ünnepi ruhánkban vagyunk.
Nem számít, biztos vagyok benne.
Honnan tudott a jöttünkről, uram?
Felderítés, uram. Az erő hatékony alkalmazásának kötelező előfeltétele.
Egyetért, Sharpe őrnagy?
Ők lennének azok a felderítők, akik az utolsó 2 mérföldön követtek minket?
- Micsoda? - Hányan?
- Ketten mindkét oldalunkon, és egy elől. - Miről beszél?
Muskéta. A törött tölgyfa ágánál, 60 yardra.
Kapjuk el!
Tiéd a jobb oldal, Pat!
Nincs szerencsém. Átkozottul sűrű az erdő.
Lefogadom, ez nem a maga felderítője, Wickham.
Banditák voltak.
Útonállók. Tele van velük a környék.
Így, mint azt láthatja, Yorkshire-ben az idejét nem csupán vadászattal
és horgászással fogja tölteni, Sharpe őrnagy. - Csakugyan?
Nem túl sikeres útonállók.
- Ahogy ez itt kinéz. - Mindegy.
Eggyel kevesebb kerül akasztófára.
Talán tovább haladhatnánk. Sir Willoughby nem szereti, ha megváratják.
Sir Willoughby.
- Ha bemutathatom... - Tudom, kiről van szó.
Sharpe! Anglia legrosszabbul öltözött semmirekellője.
Így mondták nekem. Én meg megköszöntem nekik.
Mi haszna a cifra uniformisnak, ha a viselője nem igazi férfi, mi, Wickham?
- Valóban, Sir Willoughby? - Valóban, Sir Willoughby.
Hogy tud egyszerre átkozottul udvarias és átkozottul sértő lenni?
Mindezt a kék vér teszi, mi, Sharpe?
Valóban, Sir Willoughby.
Áh, ez tus, Sharpe.
Tus.(* Találat, vívásban.)
Úgy hallottam, már volt némi problémája. Igaz, Wickham?
Sharpe őrnagy nélkül kétlem, hogy itt lehetnék, Sir Willoughby.
Egyszerre áldás és baj, mi, Sharpe?
Áldás és baj.
Ne feszélyezze magát, George!
Ne bosszankodjon!
Végre igazi katona van nálunk, ez jó, mi?
Tanítsa meg azokat a szemeteket Isten félelmére!
Isten hozta a szerény hajlékomban, Sharpe!
Magam építettem és azóta is bánom.
Egy vagyonba került a megépítése,
de még többe a kifűtése!
A háború megrontotta őket.
Az árak egyre magasabbra hágtak.
Elhíztak és henyék lettek.
A követelőzés, érti?
Egyenruha nektek, fiúk, és így tovább.
Most mindannyian azért küzdünk, hogy a víz fölött tartsuk a fejünket.
De a vízmeregetés helyett ők ellenünk küzdenek.
Hallott már a géprombolókról?
Még nem.
Géprombolók. Malomégetők.
Úgy hiszik, a gépek megfosztják őket a megélhetéstől. Ezért, elpusztítják a gépeket.
Lord Stanwyck számos támadástól szenvedett.
De engem nem nyomnak a víz alá. Okosabb vagyok tőlük.
Gőzgépem lesz.
Boltonból érkezik.
60 ló munkáját végzi el.
Ez komoly vetélytárs lesz neked, mi, Parfitt?
Én örülök a vetélkedésnek, Percy, örülök. A gépek a haladást jelentik.
Azt jelentik, olcsóbban állítjuk elő a pamutot.
Termelj többet, exportálj többet.
A haladáson át gazdagodunk.
Nem azzal, hogy felgyújtják a malmaimat, meg Sir Percyét.
Védje meg a malmokat, Sharpe! ( *Itt a szövőüzemet jelenti a malom.)
Tartsa Sir Percyt az üzletben!
- Ez itt a feladata. - És mi mikor leckéztethetjük meg...
...azokat a gazembereket?
A kiejtéséből ítélve,
maga idevalósi, Sharpe.
Az vagyok, uram.
Hová valósi, ember? Keighley-ba? Skipton-ba?
- Hová? - Nem tudom biztosan, uram. Árva vagyok.
Ne mentegetőzzön, Richard!
- Nem teszem. - Ezt örömmel hallom, fiam.
Kemény volt, mi?
Magam is ilyen lehettem volna.
Te jó ég! Ne már megint, Willoughby!
A valót mondom, Percy.
Engem az utca nevelt, Richard. Nem voltak szüleim.
Nyolc évesen trágyát árultam egy targoncáról.
12 éves koromra 8 targoncám volt,
és szép summát fizettem az anyámnak, hogy boldogulhasson.
Nézzen meg most!
Itt keringek ebben a huzatos vén fészekben, mint a húgy a biliben.
És nézze meg saját magát, Richard!
Az árva fiúból őrnagy lett.
És Vitóriánál elvette a sast a békaevőktől.
- Na, ezt nevezem én haladásnak. - Talavera.
Mr Sharpe Talaveránál szerezte meg a sast.
Hát akkor, Talaveránál.
Idegen nevek. Nekem mind egyforma.
Nekem nem, Parfitt.
Én Talaveránál vesztettem el a fiamat.
Belehalt a sebeibe.
Mindkét lábát átlőtték.
A csata után levelet írt nekem.
Nem önmagáról írt.
Hanem Sharpe-ról.
A szemem fénye volt.
Önre, Sharpe!
Köszönöm, uram.
Kőrrel licitálok.
A színsorban kész szakértő lettél, John.
Jut eszembe, hogy van Mrs Sharpe?
Jól.
Sharpe őrnagy boldog lesz, ha hallja, mennyire gondját viseled.
Úgy tűnik nekem, Sharpe még mindig izgat téged, Anne.
Mindig izgat, amit csinál.
Már láttam, mennyire kérlelhetetlen a céljai elérésében,
legyen az bármi is.
Mit csinál Sharpe északon?
Úgy hallottam, az önkéntes lovasokat vezeti.
A Scardale-i Önkéntes Lovasság. Kiállítója - Willoughby Parfitt.
Parfitt? A targoncás fiú?
Saját lovassága van? Hát nem az elbizakodottság csúcsa ez?
Tudsz róla, hogy egyszer megkérte a kezemet? Sajnos, nem fogadhattam el.
Csak gondolj bele...
Ha elfogadom, saját lovasságot állíthatok ki, és téged teszlek meg parancsnoknak!
Te sokkal mutatósabb lettél volna, mint Sharpe, nem gondolod, ... Johnny?
Én...
Pikk.
Pikk a licitem.
Nos, milyennek találod Yorkshiret, Pat?
Hát, átkozottul kerékbetörik az angol nyelvet.
Mit gondol róla?
Úgy lovagol, mint egy paraszt.
Úgy öltözik, mint egy paraszt.
Paraszt módra eszik.
Ördögien harcol.
Akkor komoly ellenfél neked, ugye?
Kemény fickó.
De ilyenre van szükségünk.
Lehet kakas a saját szemétdombján.
- Ben Arnold? - Ja.
Harper törzsőrmester vagyok. Ő pedig Sharpe őrnagy.
Előzőleg a Wales-i herceg csapatában szolgáltunk, most a Scarsdale-i lovasságnál.
Megtisztelő, hogy elszállásol minket.
- Mecsoda szerencsém van! Asztán a' zágyat ki fizeti?
György, Anglia királya.
Az őrült? Vagy a hájas?
Amelyik magának tetszik.
Egyik se.
Maguk se tetszenek.
Ágy, kaja, sör.
És egy kis tisztelet,
te angol seggfej.
Mi folyik itt?
Tehát akkor, itt születtél, ezen a helyen?
Úgy gyanítom, itt fogantam.
Remek. Talán szobrot emelnek neked.
'geeen...
"Dick Sharpe. A fattyú."
Nem igen hiszem.
Kimegyek friss levegőt szívni, Pat.
Nos, hát...Én maradok és gondoskodom róla, hogy semmi baj ne érje ezt az ifjú hölgyet.
Óh. Ez nagyon gáláns tőled, Pat.
Hölgyem!
Nem ülne le egy kicsit?
Matt Truman.
Helló, Dick.
Barátok, mi?
A helyedben nem tenném.
Tedd le!
Jó estét, őrnagy.
Jó estét, Dan.
Kilőjek önnek belőle egy darabot?
Nem.
- Mit keres itt, Daniel? - A "King's Head" fogadótól követem önt.
- Nem, úgy értem. Yorkshire-ben mit keres? - Munkát.
Mint a legtöbben Wellington seregéből.
De nincs semmi.
Aztán meghallottam, hogy idekerült.
Na, ja. Pohos urakkal lovagol, öli a szegényeket.
Dan, bemutatom Matthew Trumant.
Gyerekkori barátom.
Talán a sors összehozott minket,
de nem vagy a barátom.
Akkoriban bajkeverő voltál, ...
...úgy, mint most.
Itt nőttem fel, Dan.
Matthew Truman tanított meg verekedni.
Ajaj. Az én hibám.
Különben már halott lennél.
De akkor nem lennél Júdás, aki a gazdagoktól kapja az ezüstjét,
hogy elnyomja azokat, akik közül származik.
Akar munkát, Dan?
- A lovasságnál kerítek helyet. - Nem, uram.
Kilenc éven át harcoltam.
A királyért és az országért. S miért, mi?
Végeztem az átkozott egyenruhával.
Ahogy akarja.
Menj. Tűnj el!
- Azt hiszed, ezzel kiegyenlítetted a számlát? - Nem.
Megölted a lovamat, rohadék. Azért még megyek neked eggyel.
Tessék...rongyos.
Akarsz tisztességes munkát?
Gyere velem!
No, menjen már! Most nem a rohadt seregben van!
Menj vissza Londonba, Dick Sharpe!
Vissza az urakhoz, meg a hölgyekhez!
Itt csak bajt és bánatot okozol!
Magadnak, meg másoknak.
Menj vissza!
Bejöhet.
- Levele jött, uram. - Úgy érti, számla?
Oda tegye le.
Jane...
Sok ház van a birtokon, Richard.
Miért nem hagyja ott azt a bolhatanyát és költözik be az egyikbe?
- Nincsenek bennük lakói, uram? - Óh, koldus az, mind.
Kirakhatom őket. Maga megkeresi a lakbérét, Richard.
És hozza ide a feleségét Londonból, hadd szívjon egy kis yorshirei levegőt.
Nem hiszem, hogy szívesen jönne...
Nincs hozzászokva a katonák életéhez, mi?
Bond Street és bálozás, mi?
Nos, én is rendezek egyet, így meghívhatja rá.
Bál. A béke megünneplésére.
A dicsőséges győzelmekre, külföldi sikerekre, és így tovább.
Meg kell mutatnia, hogy maga nagy dolgokat vitt véghez.
Meg kell mutatnia, hogy a klubhoz tartozik.
- A klubhoz? - Igen. Az úrinéphez. A vagyonosokhoz.
Sir Percy Stanwyckhez, meg a nyájához.
Pisálni sem tudnak egyedül, ha nem szolga tartja nekik.
És ne higgye, hogy nem szeretnének visszanyomni engem a sárba. Óh, dehogynem.
Egyedül a pénzem miatt fogadnak be.
Az az igazság, hogy többet érek, mint ők. Ahogy maga is, Richard.
Maga is felülemelkedett az eredeti társadalmi helyzetén, ugye?
Mit tud Matthew Trumanról, uram?
Ismeri?
Hallottam róla, ez minden.
Talán, mert 1, 000 font van a fejére tűzve.
Tetszik az 1000 font, Richard?
Kapja el a gazembert!
Mit követett el?
Mit nem? Ő a legrosszabb demagóg és gépromboló a körzetben.
Pusztán azzal tönkretesz egy szövőmalmot, ha feltűnik a városban.
Ez az egyetlen, amiben Sir Percy meg én egyetértünk.
A legjobb helye az akasztófán lenne.
Hozza őt ide, és én megduplázom az 1000 fontot, Richard.
Bemutatom Saunders-t, a malmaim felügyelőjét.
Keighley-ben ő a szemem és a fülem.
Na, kivele, ember!
Adcock-ban gyűlés lesz, uram.
Ez Truman lesz. Önti a mérget a fülükbe. Wickham hol van?
Az elnézését kéri. Már úton van.
Kiváló.
Lehet, hogy George megfosztja magát az 1000 fonttól, Richard.
Még mindig éhesek vagytok?
IGEN!
A gyerekeitek sírnak éjszaka?
Mind sírunk! Nézz ránk!
Meséljetek el nekik egy történetet, hogy csöndben legyenek!
Egy számla történetét.
Hogy mit?
A számláét, amit a Wales-i herceg nyújtott be a Parlamentben.
- Óh, őt hagyjuk. - "Miféle számla az?"- kérditek.
A nép szenvedésének enyhítésére?
Hogy megmutassa, törődik velük?
A vén gazember!
Nem.
Egy borszámla.
Bor?!
Egy évi borellátmány számlája.
"Mekkora az a számla?" - kérditek.
Nos, megmondom.
2000 font.
2, 000 font.
Nos, mondjátok, ...
...nektek, akiknek heti 8 schillingből kell etetni magatokat meg a családotokat...
Az ám!
Hány évi munkátok kellene ennek a számlának a kifizetésére?
Mennyi?
100 év. Ha most nekiláttok, dolgoztok, még akkor se lesz kifizetve.
Így a kisebbség mohósága
súlyosbítja a többség nyomorát.
-És így fog továbbra is menni... - Jön a lovasság!
...amíg közös hangot nem találunk...
...és össze nem fogunk.. - Tűnjünk innen!
500 hold.
Akkora, mint Kent?
Nem, édesem.
De azért elég nagy.
Hála Tabitha néninek.
És most már gazdagok vagyunk.
Kifizethetjük Richárdot.
Igen.
Feltételezem, kölcsönt vehetünk fel...
Igen...
Az ügyvéd azt tanácsolja, azonnal utazzunk a birtokra.
Akkor veled tartok.
Szerelmem, hosszú és fárasztó utazás lesz.
Fárasztó?
John, én fél Európán át követtem az angol hadsereget, nem úgy, mint te.
Sajnálom. Nem kétlem, jobban bírod az utazás fáradalmait, mint én.
De attól tartok, a birtok elhanyagolt és..
...nem messze van attól, ahová Sharpe-ot helyezték.
Úgy tudtam, ő Yorkshire-ben van.
Lancashire és Yorkshire szomszédosak, drágám.
Szomszédosak...
És én még azt hittem, megszabadultunk tőle.
Igen.
De..
..a ragyogáson túl mindig ott az árnyék, szerelmem.
Richárdnak ilyen soha nem jutna az eszébe.
Mindezek ellenére...
...veled tartok.
- Ez az, ahol... - Igen.
A tűz, sajna..
Egy éve vettem át a helyet, uram.
Sajnálom, de valószínűleg odalett minden, ami az anyja nyomára vezethetne.
Hé, abbahagyni! Most!
" Egy teli zseb.." (* dal)
Gondolkodtam, uram.
Még ha nem is tudjuk előkeríteni az iratokat...
Arra gondoltam, talán hajlandó lenne beszédet mondani...
- Beszédet, a gyerekeknek, uram. - Micsoda?
Egy régi növendék, mint ön.
Aki bejárta a világot. Aki szerencsével járt.
Sőt, merem mondani, hírneves lett.
Szerintem nagyszerű lenne.
Néhány ösztönző szó a kis fattyaknak,
és a lábnyomodba lépnek.
Mindenkiben ott rejlik a hős.
És a fele himlős meg lázas...
...a másik fele pedig nem éri meg a 20. életévét.
A legjobbak halnak meg elsőként...
Akik a legbátrabban küzdenek.
Iratokat jöttem keresni, nem beszédet mondani.
Sajnálom.
Richard...
Richard!
Te vagy az, ugye?
Emlékszel rám, ugye? Sally. Sally Bunting.
A konyhában dolgoztam. Én hordtam neked az ételt, varrtam meg a ruhádat.
Te elszöktél, én meg itt maradtam.
Tudtam, hogy egyszer visszajössz, Richard. Csak azt kívánom, bár hamarébb jöttél volna.
Sal?
Bunty?
Bunty, az ám. Így szólítottatok. Te, meg Matthew.
Szoktad Matthew-t látni?
Ja, hallok róla. Hogy mit tesz az itteniekért. Hősnek tartják.
Te mit gondolsz?
Szerintem is hős. Találkoznod kellene vele, Richard.
Újra barátok lehetnétek.
Többé már nem lehetünk barátok vele. Ha találkoznánk, le kellene tartóztatnom.
Óh, Richard.
Sajnálom, Sal.
Ő a barátom, Harper törzsőrmester.
- Pat, Miss Sally Bunting. - Örülök, hogy megismerhetem, asszonyom.
Óh, Sharpe és Harper őrmester.
Mr Whitebread olvasott rólatok az újságban.
Vitoria, Talavera,
Badajoz. Salamanca.
Nem tudtam, hogy bekerültünk az újságba.
Hát, ezért kellene megtanulnod olvasni, Pat.
Látja, milyen kegyetlen, csúfolódó ember lett, Miss Bunting.
Velem, aki vérben és piszokban cipeltem a biztonságba.
Tehát még mindig itt vagy.
Ja. Most már én vagyok a matróna.
Miért jöttél vissza, Richard?
Hogy megtudjam, ki hozott engem ide.
Óh, a tűz...
Talán van más lehetőség...
Megpróbálhatom kideríteni neked.
Nem lenne fáradság, Richard.
Köszönöm, Sally.
Tudja, meg sem érdemli, hogy ilyen jók legyünk hozzá, kisasszony.
Gyere már, te lókötő!
Nyomás! Mozogj már!
Mozgás ti is, kis nyavalyások!
A hölgynek vittem egy kis rumpuncsot, uram.
- Miféle hölgynek? - Igen kimerült volt a hosszú út után.
A legjobb szállást ajánlottam föl neki, de ő ragaszkodott az ön szobájához, uram.
Kérem, szóljon, ha kell még valami, uram!
Sharpe őrnagy.
Asszonyom.
Meglepi, hogy itt lát?
Igen.
És...elégedett, remélem?
Miért jött ide, asszonyom?
Ez a szoba, Richard...
Nem igazán...kényelmes.
Miért jött ide, asszonyom?
Aggódtam magáért. Mi másért?
Miért aggódott miattam?
Nos, egyszer, mert más férfi hágja a feleségét.
Tudok Rossendale-ről.
Gondolom, a barátja volt.
Az volt.
Azért nem jött volna el ilyen messzire, hogy ezt elmondja nekem.
Talán...
Csak azért jöttem, hogy lássam.
Nem igazán hiszem.
Az úrnő megkaphat bárkit, akit kiválaszt.
Az úrnő egyszer választott, de a kiválasztott férfi más felé hajlott.
Tudja, miért vagyok itt?
Parancsra. Mi másért lehetne...?
- Rossendale adta ki. - Rossendale?
Miért tenne...?
Hogy távol tartson Londontól?
Úgy békében élvezhetné a pénzemet meg a feleségemet.
Richard...
Felejtsd el most ezt...
Sajnálom.
Beleesett egy másik...szolgálóba, Sharpe őrnagy?
- Van egy másik nő. - Hogy hívják?
Lucille.
Lucille Maillot.
Van egy tanyája Normandiában.
- A testvérét megölték, így... - Maga volt?
- Miattam. - Tehát..átvetted a tanyát, meg a nőt.
Igen lovagias.
Francia lány?
Ez aztán tetszene a Lovas Testőrségnek!
A háborúnak vége, asszonyom.
És maga hűséges Lucille-hoz.
Milyen megható.
Lady Anne...
Legelőször, John, a kocsiszínt kell rendbe hozatnod.
Igen. És kőriseket kell ültettetnem. Meg tölgyfákat.
Igen.
Úgy sokkal elegánsabb.
Azt gyanítom, sok itt a tennivaló.
Ezért vagyunk itt.
Korán megjött. Még nem számítottam önre.
Ki ez a nő?
Ez a szoba elég szép lehet. Délre néz, ugye?
Északra néz.
Hát...akkor északra.
Azért még szép marad.
Milyen messze van Lord Parfitt háza?
Egy órai lovaglásra.
Nincs messze.
De mi nem mehetünk oda, mert ott van Richard.
Nem hiszem...
Nem hiszem, hogy ennyivel kifizethetjük Richárdot, John.
Ne kapkodjunk, Jane. Vannak más megoldások.
És addig...
Ahol Richard van, oda mi nem dugjuk a képünket.
És egész életünkben menekülhetünk előle.
Így van?
Megkérem Mrs Trentet, gyújtson néhány gyertyát.
Nézd, mit hozott be macska! (* Gúnyolódik.)
Elnézést. Richard!
Richard, fiú!
Vidámabban, ember! Nem valami rohadt temetésen van.
Valaki rég keresi.
Sharpe...
Lady Anne.
Áh, Sharpe őrnagy.
Úrnőm..
Wickham kapitány szerint ön azért jött, hogy az embereit megtanítsa a háború művészetére.
Nem, én...egyszerűen csak itt vagyok.
Remélem, ettől azért jobban használja ki az idejét.
Talán meg kellene kérnie Wickham kapitányt, tanítsa meg magát a béke élvezetére.
Például, társalgásra.
Sharpe őrnagy...
Újabb hírem van önnek.
- Micsoda, asszonyom? - Nem szokott táncolni, Sharpe őrnagy?
Nem. Mi a hír?
Megtanulhatna. Biztos vagyok benne...
Mi is a neve? Lucille szeret táncolni hébe-hóba, nem gondolja?
Kérem. Mondja el!
Itt van Rossdale.
Óh, nem ITT.
A közelben. Parfitt szerint egy birtokot hagytak rá.
- Most ott van? - Igen.
Meg a szeretője.
Mrs Sharpe.
Így volt.
Jane?
Asszonyom? Hol a birtok?
Szép volt, John.
Pazar előadás, Parfitt!
Lefogadom, egy katona ellen nem próbálná meg.
Csakugyan, Percy?
George-ra fogadok, Wickham bárkivel elbír.
Sharpe őrnagyot is beleértve?
Ja, még Sharpe-ot is.
Miért ne?
Richard!
Merre van?
Uram, én nem...
Ugye nem fél az ifjú Györgytől, Sharpe?
- Nem, uram. - Akkor rajta, ember!
Leckéztesse meg az ifjoncot!
Ő már kiváló kardforgató, uram. Nincs szüksége tőlem vennie leckét.
Akkor ön fél, uram.
Karddal a kezemben nem vagyok szép látvány, asszonyom. Az gyilkos jószág.
Nem azt kérjük, hogy öljön meg valakit, uram.
Óh, tegyen velem próbát, Sharpe őrnagy!
Egy találata sem lenne.
Rajta! Miért ne?
Jól van.
Óh, kiváló.
Tus.
- Óh, szép volt, uram. - Szép volt.
Nagyon szép volt.
- Gratulálnom kell. - Hol volt ön Talaveránál, uram?
Tánc.
Tánc és tetszelgés. Ezt adta.
Remek, uram. Remek.
Hülye, vén seggfej.
Jól telt az este?
Rossendale.
Itt, a közelben van birtoka.
- Találd meg! - Gondolod, hogy ez jó ötlet?
Azt mondtam, találd meg!
- Óóh! - Sally.
Richard, nem ilyen helyen kellene lenned!
Magának sem, Patrick!
Istentelen. Ostoba italozókkal teli.
- Meg szentségtörőkkel. - Tünés, te mohó fattyú!
Jenny, kérlek!
Már sokszor próbáltam elmenni, de Sharpe őrnagy ragaszkodott még egy italhoz.
Akkor szégyelld magad, Richard!
Tudom, hogy Bevan özvegyasszonynál van kiadó szoba. Oda kell költöznöd. Mindkettőjüknek.
Sally. Nem azért jöttél, hogy elmondj valamit?
1812. április 5.-e.
A "Reménytelenek" akkor törtek át Badajoz sáncain.
A halottak testén át rohamoztunk.
Vastagon feküdtek a földön.
Mr Whitebread elolvasta neked, Sally?
Rossendale.
Kedves barátom, már azt hittem, sose jön át! Isten hozta, uram!
Willoughby. Jöttem, amint tudtam. Az új birtok. Tudja, hogy van az...
Óh, igen. George, bemutatom George-ot.
George Wickham. Ő felügyelte a lovasságomat, míg a "pajtása" meg nem jött.
- Sharpe-ra gondol? - Őrá.
Nem olyan nagy harcos, mint amilyennek lennie kéne. George jobb volt tőle tegnap este.
- Ronggyá alázta. - Maga megküzdött Sharpe-pal?
És legyőzte?
Könnyedén, uram. Ésszel, uram, nem izommal.
Hagyja a dicsekvést, George! Nem illik.
Jöjjön be, Rossendale! Meséljen a birtokáról, amit kibűbájoskodott Tabby nénikéjétől!
A ház kissé elhanyagolt.
De kellemes fekvésű, és a szobák... kényelmesek.
A házakkal könnyű. Ha nem tetszik, lebontjuk.
De mi van a földekkel? Remélem, számos bérlő fizet magának.
Valójában, nem. Nem, mert a föld nagy része mocsaras.
De ígéretes.
Valójában valami ipari lehetőséget keresek errefelé.
Ipar? Ezt akarja?
Meglep, hogy egy magafajta fiatalember iparral akarja bepiszkolni a kezét.
Mások megteszik, Willoughby. Én miért ne tenném?
A malmok nem fán teremnek, tudja? Építeni kell őket.
Kemény munkával épülnek, sok pénzből.
Bízom benne, hogy a föld több mint elegendő anyagiakat hoz nekem, uram.
Látja ezt, Lord Rossendale?
A könyvtáram. Latin...
Görög könyvek... Homérosz...
Tacitus. Rengeteg.
Azt hiszi, mind ezt könyvről könyvre szedtem össze?
Ex libris, Willoughby Parfitt.
Nem én, a pokolba!
Egy lerobbant bárótól vettem meg.
A malmaimmal ugyan ez a helyzet.
Az első szövőmalmomat 5 évig építettem, és 10 évbe telt, míg hasznot hozott.
Azt gondoltam: " Mikorra meggazdagszom, a férgeké leszek."
Így aztán nekiláttam, és felvásároltam mások malmait.
Azám. Megvettem akkor is, ha nem akarták eladni.
Akkor, miért tették? Mármint, hogy eladták.
Megvannak rá a módszerek.
És ha egyszer megszereztem, többet hoztam ki belőlük.
Keményebben. Erre veszem rá a munkásokat. Ha meg morgolódnak, itt van George.
Vagy a maga fickója, Sharpe.
Rendbe' tartják a dolgokat.
Akarna egy szeletet ebből a tortából, Lord Rossendale?
Boldogan beszállok minden üzletbe, ami gyors haszonnal jár.
Készpénz kell, mi?
- Ez a baj Londonnal. - Készpénz kell, Sharpe kifizetésére.
Kifizetni? Miért?
Rosszul bánt a feleségével.
Semmibe vette, megverte.
A hölgy nem bírta tovább, és megszökött. Én megszántam.
Megszánta, mi?
Igen. Megszántam.
Megfenyegette őt, meg engem, megjátszva, hogy mennyire fontos neki. Addig nem érdekelte.
Pénzt követel, hogy hallgasson.
Én ajánlottam be ide, de még többet akar.
Örülök, hogy a szolgálatára lehetek, Rossendale.
Mennyi pénzt akar Sharpe?
10 000 fontot.
Nem semmi lehet az a Mrs Sharpe.
Hát...
...maga hozzám küldte Sharpe-ot, hogy megszabaduljon tőle.
De az ön Tabby nénikéje nemrég meghalt.
Átkozottul kényelmetlen, ugye?
Ez a véletlen nem sújtott le, uram.
Nem, persze, hogy nem.
Nos, John...
Mrs Sharpe...
Milyen, he?
Na, a zöld kabátos fattyak.
Hm. Úgy tűnik, kedvelnek minket.
Mindenesetre, a tömeg nem úgy néz ki, mint akiket rendbe kell tenni.
Inkább úgy, mint akiknek ételre és fürdőre van szükségük. Nem értem, mit zavartatjuk magunkat.
- Nem kértelek, hogy gyere. - Igen, de én voltam...
Tehát, ha nem tetszik, menj el.
Semmi nem tart vissza.
Kell a fizetés, így maradok, rendben?
A háborúnak vége, fiúk.
Isten óvja a királyt!
És így tovább...
Nos, azt reméltük, hogy ha a háborúnak vége, Európa megnyílik az árúink előtt.
Azt reméltük, hogy a párizsi hölgyek csinos cuccokban fognak páváskodni,
amiket Keighley munkásai készítettek.
De nem így alakult.
Párizsban nincs pénz.
Madridban sincs.
Berlinben se.
Egyetlen rohadt helyen sincs.
- Talán az itt levő Sharpe őrnagy szedte el tőlük. - Nem lennék meglepve.
Talán tőle kellene megkérdeznünk, mi?
Mindenestre, a dolog veleje az,
hogy nehéz idők járnak.
Nehéz dönteni.
És én erre a döntésre jutottam...
Bocsássak el embereket?
- NEM! - Vagy csökkentsem a béreket?
NEM!
Nos, nekem úgy tűnik,
jobb, ha mindenki kevesebbet kap,
mintha egyeseknek semmi se jut.
Hát, így döntöttem.
A heti bér 8 schillingről 7-re csökken.
- Nem! Ezt nem teheti! - Súlyos a dolog. Tudom.
De így állnak a dolgok.
8 schillingből is alig tudom ellátni a családomat. Hogy csináljam hétből?
Úgy a'! Úgy van!
Mind egy csónakban evezünk.
Sajnálom, Sam West, de szorosabbra kell húznunk a nadrágszíjat, ez minden.
- Nem látom, hogy a magáé szoros lenne. - Úgy van!
Végül, bezárólag...
Hallottam, gyűlés volt a városban.
Amit egy körözött személy tartott.
Egy áruló. Bajkeverő.
Matthew Truman.
- Ezek a gyűlések törvényellenesek! - Ha rendes fizetésünk lenne...
Ha újabb gyűlés lesz, Sharpe őrnagy és az emberei szétverik,
és letartóztatják a résztvevőket!
Nem!
Nos, hol van? Rossendale birtoka, ember.
Nem hiszem, hogy bele kéne keveredned.
Nem érdekel a véleményed. Hol van?
Welling Park. Hét mérföldnyire innen.
Azt hiszem, megőrültél!
Valaki van az ajtónál. Nem vagyok itthon. Érted?
- Miféle ember? Nem hallok senkit. - SENKI SINCS ITTHON. Küldd el!
Senki sincs itthon.
Nyisd ki az ajtót!
Nyisd ki, vagy betöröm!
- Hol van? - Nincs itthon.
Mondd meg, hol találom!
Elment vadászni. Esküszöm, Richard!
Richard, ne!
Téged nem bántalak.
Őt fogom.
Mit keresel itt, Jane?
- Johnnal jöttem. - Minek?
Hogy lássam a Welling Parkot. Ez minden.
Hogy tetszik az úri élet, Jane?
Azt hittem, a pénzemből ennél többre futja.
Ez Johné. Örökölte. Neki nincs pénze.
Nála van a pénzem. A feleségemet megtarthatja, a pénzemet vissza akarom kapni.
Már nincs meg.
A nagy része elfogyott.
Akkor vissza kell szereznie.
Kezdetnek eladhatja ezt a patkányfészket.
Miért, Jane?
Miért tetted?
Azt hittem, hogy te...
Azt hittem...
Hogy megszegted az ígéretedet.
Azt ígérted, többet nem harcolsz. Párbajoztál.
Utána meg magamra hagytál.
Nem én hagytalak el.
Visszajöttem a csatából és te már elmentél.
Londonba mentél. Beszereztél egy pávát szeretőnek.
- Lenulláztad a bankszámlámat. - Megszegted az ígéretedet.
Ostoba ígéret volt és sajnálom, hogy megszegtem,
de ez nem ok arra, amit velem tettél.
Jane...
Azt hittem, szeretsz engem.
És ha azt mondom, szerettelek...
... akkor jobb lenne?
Újra visszafogadnál?
Rossendale szajháját?
Megtennéd?
Mondd meg neki, hogy itt voltam.
Mondd meg azt is, hogy visszajövök.
Isten veled, Jane.
Uram!
A városban tömeg gyülekezik. Truman velük van.
Azt mondja: "Nehéz idők járnak."
Azt mondja: "Bércsökkentés."
Beszélt-e arról, hogy a saját bevételét csökkenti?
Nem. Persze, hogy nem.
Az ő bevétele ugyanannyi marad.
Az ő zsebe tele van.
A hasa is tele van.
Az ám. És elég nagy.
Azt mondják...
Azt mondják, a háború befejezése miatt járnak nehéz idők.
Nos, tegyétek fel a kérdést magatoknak, voltak-e könnyű idők?
A téren van, uram.
Nos, uram?
Jöjjön velem!
Tehát, miért harcoltunk ebben a háborúban?
A franciák miatt, nem?
Ki volt az ellenségünk?
- A franciák. - A francia nép?
Mi rosszat tettek nektek azzal, hogy elkergettek egy kegyetlen
korrupt, mohó rezsimet,
és olyan kormányt állítottak fel, amely közülük való volt és törődött velük?
Ennyi már elég ahhoz, hogy felakasszák érte.
Megmondom nektek, miért harcoltunk.
Hogy visszaállítsák azt a korrupt, mohó rezsimet.
Hogy Haspók Lajos visszatérhessen
a száműzetésből, és Anglia segítségével megint elnyomhassa a saját népét.
Így igaz.
Olyan kövér már, hogy alig fér be a hintójába.
Annyira elhízott, hogy hordszéken kell cipelni mindenhová.
Ezért harcoltak a katonáink.
Ezért pusztultak.
Az emberek felét küldje le arra az utcára!
A többit hozza ide, hozzám!
Ha jelt adok, előre, de lassan, be a térre.
De az időt ad nekik, uram. Truman el fog menekülni.
Arra nekem lesz gondom.
A tömegnek adok időt, nem Trumannak.
Végig ott fog maradni. Lefogadom, szólni akar hozzánk.
Ha a tér kiürült, akkor lesz esélyünk elfogni.
- Harper főtörzsőrmester. - Uram.
Térjen vissza Wickham kapitánnyal! Az emberek felét hozza egyenesen hozzám!
Uram!
- Mr Fosdyke. - Uram.
Felezze meg a csapatot! Vegye körbe a teret, majd jöjjön Sharpe őrnagyhoz!
Őrmester, Sharpe őrnagy azt mondta, egyenesen hozzá menjenek.
Odamennek, Harper.
De körkörös útvonalon.
Mr Fosdyke,
ha a tömeg megfut, nyomja rá őket Trumanra!
Jól nyomja rá. Érti?
Egy lázadót sem akarok szökni látni.
Jó. Végre valami móka.
Azt mondom: Le velük!
Kergessük el őket!
Nem lesz békénk, sem igazságunk, amíg nem olyanok irányítanak, akiket mi választottunk!
Hol vannak?
Elment, és a többit körbeküldte Fosdykkal.
A rohadék.
Ott van.
Elfogni!
Csapat...
...előre!
Itt jönnek, barátaim!
- A zsarnokság eszközei. - Nem merészelik!
Sharpe őrnagy és a kedvencei.
Az nem elég, ha csak a franciákat teszik újra rabszolgává.
Most titeket tűz a kard végére.
Gyerünk, adjunk nekik kiutat!
Vissza kardokat!
Az emberek fegyvertelenek!
Vissza a kardokat!
Tünés innen!
Oldalra, barátaim! Ne harcoljatok velük!
Intézzük el!
Intézzük el, ember!
El innen! Most! Oldalra!
Hívja vissza az embereit!
- Truman elszökik. - A franca vele! Maga ártatlanokat gyilkol!
Nem ártatlanok! Mert itt vannak!
Tünés innen!
El innen, ostoba bugrisok!
Te rohadék!
Sharpe!
Ez vagy te, Sharpe!
Te!
Wickham kapitány, uram!
Ez nem segít.
Egyáltalán nem.
Emberek haltak meg.
Munkások haltak meg.
Az én lovasságom által!
- Hogy néz ez ki a Lovas Testőrség előtt? - Megtámadtak minket, uram.
Csakugyan?
Sharpe hol van?
- Még mindig a városban. - Magát küldte vissza elvinni a bajt, mi?
- Akkor, Truman hol van? - Meglépett.
Trumant nem fogták el?
Mi a kénköves poklot csinált maga?
Sharpe őrnagy parancsára megosztottuk az erőinket,
aztán előrenyomultunk a téren lévő emberek ellen.
A tanácsom ellenére, hogy csak Trumanra koncentráljunk.
Az eredmény, elkerülhetetlenül, a pánik volt.
A csőcselék az embereim ellen fordult, az egyiküket megölték.
Meg kellett védenünk magunkat.
Sajnos, Truman megszökött a felfordulásban.
- Így történt, mi? - Igen.
Épp most hallottam róla, Willoughby. Szörnyű hír. Szörnyű.
Igen...Sokkoló.
Végtére is, Sharpe volt a parancsnok.
Nem ő volt?
- Ő adta ki a parancsokat? - Ő volt.
Hát, ha a Lovas Testőrség egy vérszomjas mániákust küld hozzám,
mit várnak, mi lesz belőle?
Pontosan, uram.
Az igazi baj az...
...hogy a szegény szerencsétlenek hiába haltak meg.
Truman szabad, ugye?
Egy körözött áruló...
...szabadon járkál.
Nos, mit gondol, miért így alakult?
Mi?
Ez rossz üzlet.
És ki okolható érte?
Magát...
..nem akarjuk itt látni.
Akárhogy van, már itt vagyunk.
Te gyilkos gazember!
A téren történtekről nem én tehetek.
- A te embereid voltak! - Dan!
Hozzánk, ember!
Vissza, vagy még több halál lesz!
Na, igen.
És te is köztük leszel. El kéne menned innen, Sharpe.
- Nem fogok. - Akkor verekedés lesz.
- Akkor megölöm őket. - Mielőtt ők ölnek meg téged?
És mi értelme lesz?
Még több halott.
És még többen fognak gyűlölni érte, hogy a testvéreidet gyilkolod.
Igen, meg a szegény gyerekeiket.
Menj el most, amíg még teheted.
Takarodj, te gyilkos vadállat!
Menj el!
Menj az utadra!
- Többé ne lássunk itt! Kifelé! - Kifelé, nyomás!
Gyilkosok.
Árulók.
Pedig már kezdtem megkedvelni a helyet.
Most hová?
- Sally Bunting talán befogad. Máskülönben... - Sharpe!
Mi történt a téren?
Kiadtam a parancsokat. De nem követték.
Nem azt akartam, hogy az történjen, ami megtörtént.
Megpróbáltam leállítani.
Sajnálom.
Sajnálkozni már túl késő.
De azért én sajnálom.
El kellene menned.
Lehet, hogy bűnbánat nem elég az ittenieknek.
De neked elég lehet egy sötét éjjel az átvágott torok.
Meglep, hogy érdekel.
Na, igen.
Hát...
...sok mindent nem tudsz te rólam, Dick Sharpe.
Rólam pedig te nem tudsz valamit.
Nem szoktam megfutamodni.
Nem megyek el.
Akkor makacs bolond vagy.
Talán te tanítottál meg makacsnak lenni.
Arra nem tanítottalak, hogy ezt az egyenruhát viseld.
De ezt viselem.
Hallottam, amit a háborúról mondtál, és azt mondom neked,
én valóban a királyért küzdöttem,
de leginkább saját magamért, a bajtársaimért, meg hogy életben maradjak.
És mert jó voltam benne.
A baj az, hogy rossz emberekért harcoltál.
És még mindig azt teszed.
" A Scarsdale-i lovasság"...
"...Richard Sharpe parancsnoksága alatt..."
"...aki megszerezte a francia sast..."
Bla-bla-bla...
"..bekerítette a teret, melyen a nagyrészt békés gyülekezés zajlott..."
"...és Sharpe parancsára megrohamozták a tömeget."
"Beosztott tisztjei tanácsai ellenére, .."
"..Sharpe elszántan és könyörtelenül tört a célja felé..."
".. mígnem a levegő megtelt a haldoklók sikolyaival.."
"...és Keighley utcaköveit angol vér nem borította."
- Mi lesz vele? - Nem tudom.
A Lovas Testőrség vizsgálatot indít.
- Hát, ez rossz hír Richard-nak. - Igen.
Ez elintézheti.
Végre, odalesz a megbízatása és valahol a gyarmatokon fejezi be a pályáját.
Jó.
Legalább nem lesz az utunkban.
Tisztességes ember. Nem hiszem el, amit az újság írt.
Sajnálom, hogy részem van abban, hogy ebbe a bajba került, amiben most van.
Amikor rád nézek, szerelmem, arra gondolok: "Mi mást tehettem volna?"
Sőt mi több, hogy megtartsalak, megtenném megint.
Nincs itt valami olyan ital, ami erősebb a tejnél?
Tudsz róla, hogy az ivás bűn?
Óh, igen. Sally már említette.
Egyszer-kétszer.
Mit olvasol?
Jób könyvét.
Jób.
Jób könyve.
Szörnyűségeket élt át.
A szegény, öreg Jób.
Tudod, a gennyes kelések.
Igen, olvastam róluk.
Meg ezt...
" A Föld a gonosz kezébe adatik, aki az igazság álarcát viseli."
Mmmm...
Szívderítő olvasmány.
Nem igazán tetszik nekem a rossz oldalon lenni, Pat.
"Az ember a bajra született, ahogy a szikra felfelé szállni."
Biztos ránk gondolt.
Megvan.
Sírkövet akarok az édesanyámnak, Sally.
Ne aggódj, kifizetem.
De...úgy gondolom, az öreg mama jobbat érdemel, mint egy korhadt fakereszt.
Korhadt fakereszt? Mindössze erre maradt pénz sírhely kifizetése után!
- Sajnálom, Sal. - Ki gondoskodott Lizzie Sharpe-ról
az utolsó éveiben, amikor minden pénzét az italra költötte?
És ki gyámolította, amikor elkapta a himlőt, és haldoklott?
És ki várt rád 20 évet, hogy visszagyere, és mennyire kívánom, bár ne jöttél volna?!
Sally, Sally, sajnálom. Ostoba vagyok.
Tudhattam volna, hogy te mindenre gondoltál.
Nem csak én. Nem csak én! Matt Truman is.
Truman?
Nem te voltál az egyetlen csomag, akit Lizzie a dologház előtt hagyott.
Micsoda?
Ő a bátyád, te ostoba!
Láttam az iratokat, mielőtt elégtek.
Ez az igazság!
De..
...mi mindig verekedtünk.
Na, igen. Mindig én szedtelek szét benneteket.
Ő tudja?
Persze, hogy tudja!
Ő temette el, nem?
El akartam mondani neked, de te annyira ellenséges voltál vele.
Richard...
Én...Én elintézem a sírkövet, de...
Neked kell megmondani, mi legyen rajta.
Sajnálom, Richard.
Semmi baj.
Jogod volt kimondani.
Truman. Hol van?
Nem tudom.
- Mr Harper meg és vissza akarjuk kapni a szobánkat. - Sharpe őrnagy, uram.
Mit akar, Hagman?
Sharpe őrnaggyal szólni.
Akkor, beszéljen!
Néhányan, akik pedig tudhatták volna, kissé elhamarkodottan ítéltek.
Még többen lelték volna szörnyű halálukat a lovasok kardja által,
ha ön és Harper törzsőrmester be nem avatkoznak.
Ami megtörtént, nagy baj,
de tévedtem, amikor azt hittem, önnek köze van hozzá.
Nem mindenkit lehet ilyen könnyen meggyőzni.
De azért köszönöm.
Nem is...
Megtenne nekem valamit?
Igen, uram.
Keresse meg Trumant!
- Trumant? Én nem tudom... - Dehogy nem, Dan.
Beszélni akarok vele, nem elfogni.
Nos, mondja meg neki...
Mondja meg, hogy találkozunk az anyja sírjánál.
Igen, uram.
Az anyja..?
Igen, uram. A dologházban végezte.
Azt hiszem, a himlő végzett vele.
Igen, úgy tűnik, uram.
- A himlő, meg a gin. - Uraim, hölgyek vannak jelen.
Hölgyek, tudja.
De ami a legjobb az egészben,
nem Sharpe őrnagy az egyetlen fattya annak a nőnek.
Mi? Ki még?
Matthew Truman.
Truman?
Truman...
...Sharpe testvére?
Vagy féltestvére. Kétlem, hogy ugyanaz lenne az apjuk.
Lizzie Sharpe...
...nagyon "szabados" volt a kapcsolataiban.
Tehát, a bátor Sharpe őrnagy...
...egy körözött személy testvére.
Hát, ez ám a jó hír.
Ön szerint nem, Anne?
Nagyon jó, uram.
Több, mint jó, George!
Ez az oka, hogy Trumant futni hagyta!
- Úgy tűnik, uram. - Tűnik? Rohadtul így van!
És újra találkozni fognak.
Testvéri szeretet, és a többi.
Ami azt jelenti, hogy egy szökevényt segít és támogat.
Száműzetés, legkevesebb.
Száműzetés?
Azt jelenti, hogy a hollók fogják felzabálni a szemét reggelire.
A kérdés az,
hol fognak találkozni?
Hozza be!
Hová tegyem, uram?
A Pokolba. A fenébe..
Minek jött ide, asszonyom?
Látom, a modora nem javult.
Nem.
Meg a helyzetem se.
Mit óhajt, asszonyom?
Szeretném megnyerni, de tudom, nem lenne rá hajlandó, így hát... 1093 ..helyette információt adok magának.
Tudta, hogy egyedül Parfitt malmait nem gyújtották fel, pedig az övéi azok ,
amiket legjobban szeretnének?
Parfitt szervezi a gyújtogatásokat?
Nem tudom. De ő tudja, mely tulajdonosok állnak rosszul, és hogyan lehet őket tovább gyengíteni.
Azt is hallottam, hogy Percy Stanwyck-nek új gőzgépe van,
ami holnap este érkezik meg Boltonból, az egyik malmába.
Én is hallottam róla. Nem titok.
Az sem titok, hogy sose fog odaérni Stanwyck gyárába?
Micsoda?
Megtámadják és megsemmisítik.
Honnan veszi ezt?
Az emberek a bizalmukba avatnak.
Vagy ha ők nem, akkor az ajtók.
Úgy érti, Wickham a bizalmába fogadta.
Féltékeny, Sharpe őrnagy?
Nem.
Miért mondja ezt el nekem?
Maga elég bolond hozzá, hogy tegyen ellene.
És talán, mert el akarja törölni az utolsó csatájának a szégyenét.
Ami Keighley városában történt.
Maga elhiszi?
Nem.
Wickham...
Sok mindenért kell felelnie.
De addig, élvezi az úrnő kegyét.
Így véli?
- Van szemem. - De esze nincs.
Wickham hozzám máshol nem érhetett, vagy csókolhatott rajtam,
mint a kezemet.
Ezért, örömmel hordtam kesztyűt.
- Sajnálom. - Ha maga mondja.
De a gyanúsítgatást folytatja.
Sosem nézett ki úriembernek,
de régebben legalább úgy viselkedett.
Sajnálom, asszonyom.
Tudnak magáról és Trumanról.
Tudják, hogy a testvére.
Akkor ön szégyenbe kerül, ha velem mutatkozik?
Nem. Nyilvánvalóan nem.
De, vigyázz magadra, Richard!
Kérlek.
Vigyázni fogok.
Rád.
Anyám mondta, szövőlegénnyel ne kezdjek,
Mert összetöri a szívemet.
Az egyik barátoddal akarok beszélni, Sally.
- Matt Trumannal. - Nem ismerem, uram.
Óh, dehogynem. És azt is tudod, merre található.
Nem, én nem...
Hol van Truman, Sal?
Nem tudom.
Kérem, ne!
Kérem, ne...
Ezt elviszem.
A lelkiismeretedet nyugtatgatod, ugye?
Talán.
Talán a tiédet is.
Miért nem mondtad meg?
Megmondani neked?
Oly nagy és hatalmas voltál, az urakkal lovagolva,
lelőttél volna, amint beszéltünk.
Igen.
Talán úgy tettem volna.
Egy katona a családban.
Anyád belehalt volna a szégyenbe.
Nem mintha sokat tudott volna az egészről.
- Nem tudott rólam semmit? - A híres Sharpe őrnagyról?
Nem sok esély van rá.
Anyánk világa nem terjedt túl a gines üvegen.
Nem ilyen Angliára számítottál, ugye?
Parfitt ellen megyek.
- Megküzdesz vele? - Megteszem, amit tehetek.
Az egyik cselszövését mindenesetre meghiúsítom.
Ez azt jelenti, Dick, hogy átállsz a másik oldalra.
És csak kevés jó jut ezen az oldalon.
Meg visszamenni sem lehet többé.
Nekem ilyen esélyek jutnak.
Ja. Nekem is.
Örülök, hogy velünk vagy.
Isten hozott itthon, testvér.
Lovasok!
- Sally, neki kellett volna... - Felejtsd el!
Erre!
Őrmester!
Vigye a csapat felét balra! Nekem Sharpe kell!
Igenis, uram!
Dan!
Menjetek!
Sharpe!
- Gyere, az Isten szerelmére! - Matt...Matt...
Menjünk már, az Istenért!
Menjünk!
Jöjjön, uram!
Menjünk.
Ki az?
Daniel Hagman, kisasszony.
Sharpe őrnagy küldött, hogy megkérdezzek valamit.
- Tudom. - Miért küldött rá katonákat?
Sajnálom. Én megpróbáltam.
Ki tette ezt, kisassz...
- Ki tette ezt magával? - Ezt...
S-Saunders. Saunders tette.
Megpróbáltam nem elmondani. Igazán.
Jól vagyok. Jól vagyok. Jól vagyok.
Nem, nincs jól. Hadd nézzem meg a sebeket, kisasszony!
Ő jól van? Sharpe őrnagy?
Miatta ne aggódjon.
Mindenki rá vadászik.
Igen, de már hozzászokott.
De van még néhány elvarrásra váró szál.
És úgy tűnik nekem,
Saunders közéjük tartozik.
Mi jár a fejedben?
Óh...
Talán, Matt Truman...?
Nem.
Hát, igen is, meg nem is.
Lucille-re gondoltam.
Vajon Matt kedvelte volna?
Szerintem, igen.
Haza akarsz menni, ez a helyzet.
Igen, vissza akarok menni.
Vissza, Normandiába. Vissza a tanyára.
Tudod, milyen finom nő, az a Lady Anne...
Ramóna is az, Patrick.
Úgy, hogy jobb ha vigyázol a nyelvedre, vagy egyszer azt veszed észre, hogy körbe van tekerve a fejeden.
Óh, akkor egyenlítsük ki a számlákat!
Cseréljük át ezt a szomorú helyet, jóra!
Én Franciaországra, te Írországra.
Igen.
Az remek lenne.
Uram...
...van egy újabb kiegyenlítésre váró számla.
Sharpe-ra!
A romantikusra..
aki szabadon engedte...ezt a kiváló asszonyt, akit mind csodálunk!
Támogatom!
Maga olyan vonzó, hölgyem, mint a pénz.
Rajta, Johnny, emeld fel a poharadat!
Hamarosan jobb bort engedhetsz meg magadnak!
Sajnálom, hogy Lady Anne nem lehet itt.
Fejfájásra hivatkozott...
Bár én azt gyanítom, attól félt...
...hogy...
...az ön ragyogása elhomályosítja!
- Wickham kapitány... - Nyugalom, George, nyugalom...
Én azt hittem, Anne önbe szerelmes.
Óh, ahhoz az én ruhám túl jól szabott.
Az ízlése kizökkent a kerékvágásból,
és nincs kétségem, amiatt a gazember Sharpe miatt.
Újabb tósztot!
Újabb tósztot?
Sharpe-ra, a törvényen kívülire,
aki tálcán szolgálta fel Trumant!
Lógjon mielőbb mellette...
...az akasztófán! - George!
Pardon. Bocsánat.
Semmi baj.
Mit szól hozzá, Rossendale?
Elcserélem magával az egyik malmomat ezért a szépségért.
Hm? Nem korrekt ajánlat, maga szerint?
Figyelmeztetem, uram...!
Túl messze mész, George! Fogd vissza magad, ember!
Rossendale-nek nincs szüksége a malmaidra.
Lesz neki sajátja, hamarosan.
Sir Percy szívességéből.
Elnézést, uraim.
Ezt a füstölgő gyárakra...
...és a meggazdagodásra.
Megölöm...
John...
- Ne légy... - Inzultált téged. Részeg, arrogáns tökfej!
Berúgott.
Tökfej.
Engem nem érdekel.
Jane...
Nem hagyom, hogy lenézzen... Egy ilyen...mint ez.
- Nem bírom elviselni! - John...
Azért hagytam el Richárdot, mert minden ok nélkül bárkivel összetűzött.
Azt akarod, hogy téged is elhagyjalak?
Amikor Parfittól megkapjuk, amire szükségünk van,
visszatérhetünk Londonba. Többé nem lesz közünk hozzájuk.
Nem jobb ez, mint az ellenségünkké tenni?
De igen.
Óh...Jane...
Mihez kezdenék nélküled?
Néha magam se tudom.
Valaki csengetett.
Én voltam. Menjen, takarítsa el a felfordulást!
Jöjjön be!
Anne!
Mi van? Belefáradtál Parfitt társaságába, ugye?
Nem. De veszélyben volt a szíveslátásom.
Üzenetem van a számodra.
Újabb meghívás egy végeérhetetlen vacsorára?
Nem. Figyelmeztetés... a gőzgépedet illetően.
Mi? Mi van vele?
Már nem vagy köteles, tudod?
Már nem a seregben vagy.
Tudjuk mindketten, hogy nem vagyunk kötelesek.
- Ha elfognak, felakasztanak. - Azelőtt ez sose volt nekünk akadály.
Egyébként is, mi mást lehetne csinálni egy ilyen éjszakán, mint ez?
Poharazgathatnánk valahol.
Vagy ürüszeletet ehetnénk.
- Egy szép szolgalánnyal. - A puha-tollas ágyban.
Na, igen.
Puha-tollas ágy!
Előre!
Hé!
Húzzátok!
Gyerünk!
Á-áhh!
Rohadékok.
Jobb, ha előbb megtöltöd.
Ne! Kérem, ne!
Sally Bunting is ezt mondta?
Uram!
Hagyd, Pat! Ő az enyém.
Egyszerre?
Vagy külön-külön?
Az ilyen szemetekkel bármikor elbánok.
Legyen enyém az első megtiszteltetés.
Első csatalecke. Vigyázz a lábra!
Második lecke.
Viseld el a fájdalmat!
Lovasok!...Lovasok!
Ezek nem az önkéntesek. Hanem dragonyosok.
Mi a fene ez, Sharpe?
Hála Istennek, hogy megjött, uram!
Rajtunk ütöttek, megölték a hajtókat...
Ők támadtak először, uram. Mi megpróbáltuk...
Van szemem, uram.
Látom, hogy rátámadtak a gépemre, az embereimet megölték.
Látom a vért a maga, és a gazfickói kezén. Látok én.
Pontosan, uram.
Nos, ha megparancsolná, hogy engedjenek el...
Csöndet!
Magához beszélek, uram!
Igen, magához, maga gyáva táncos!
Magához, meg a gyilkos bandájához!
Sharpe őrnagy.
Teljesen szabad kezet kap, hogy befejezze, amihez nekilátott.
- Uram? - Végezzen vele, uram!
Elég oka van rá.
Nem.
Több, mint eleget tett ahhoz, hogy akasztófára kerüljön.
Hagyjuk fellógatni.
Nem piszkítom be vele a kardomat.
- Percy? Mi akar ez lenni? - Tudom, mire megy ki a játékod.
Meggyengíteni és felvásárolni.
És ahol nem lehet felvásárolni,
ott felégetni.
- Percy, én... - Ne Percyzz engem! Te csatornából felkapaszkodott!
Hát...
Én voltam a célpontod, ugye?
Az embereimet megölni,
a gépemet elpusztítani.
A gyáram az öledbe hullik.
De nem így lesz, ugye?
Amikor a malmoknak kezd rosszul menni, a tiéd lesznek,
de te addigra a mohóságod miatt megrohadsz egy cellában.
Sir Percy, tiltakozom!
Nem tudtam semmit a gőzgépéről.
Ha a munkásai megsérültek, kártérítést fizethetek.
Pofa be!
Hallani sem akarom. Sharpe őrnagy?
Vannak kívánságai, uram?
Igen.
Maga, Sir Willoughby,
levelet ír a Lovas Testőrségnek.
Leírja az igazat, hogy mi történt Keighley főterén.
Leírja, mi szerepe volt benne Wickham kapitánynak.
Azt nevezi meg felelősnek a halálesetekért, aki az oka volt.
Pontosan azt.
Világos?
És ön, uram...
...elintézi a felmentésemet a Scarsdale-i lovasságtól.
Nem tudom, meg tudom-e oldani.
Igénybe veszi az összeköttetéseit!
Igen.
Elintézem.
Ami a többit illeti,
semmi nem változott.
Érti?
Köszönöm, uram.
Köszönöm, fiam, Sharpe.
Ki mond majd éneket,
ki meséli el?
Ki tart-e a sor?
Vagy széttörik és megfut?
Végül együtt leszünk, dicsőn,
vagy csak arra emlékeznek, amit véghez vittünk?
Csak arra emlékeznek,
amit véghez vittünk?
Végül együtt leszünk, dicsőn,
vagy csak arra emlékeznek, amit véghez vittünk?
Csak arra emlékeznek,
amit véghez vittünk.
Mélyre temesd, Sally,
és ne állíts sírkövet!
Parfitt képes rá és kiásatja.
Talán hamarosan lesz idő, amikor megemlékeznek róla.
Igen, talán.
De te most elmész, és 20 évre megint elfelejtkezel rólunk.
Nem felejtelek el, Sally.
Azért jöttem, hogy szívességet kérjek, Richard.
Azt hiszed, még mindig teszek neked szívességet, Jane?
Ha értékeled valamire, ami köztünk volt.
Érték.
A köztünk levő érték úgy kb.10 000 guinea volt.
A pénz minden?
Neked igen, Jane.
Abban a percben, amikor találtál egy lordot, felemelted a szoknyádat és hanyatt vágtad magad.
Milyen szívességről van szó?
Ne kérd tőle, hogy adja el a birtokot.
Már kértem, és ő megígérte.
- Nem fogja eladni. - De igen. Különben megölöm.
Ha nem ígéred meg, hogy békén hagyod,
esküszik, hogy nem segít a felmentésedben.
Szökevény leszel.
Vadászni fognak rád és letartóztatnak.
Istenem,
tőled jobban fél, mint tőlem.
Mondd csak, Jane, ilyen életre vágytál?
Egy ilyen férfival, mint ő?
Ilyen ágyat vetettem, ilyenbe fekszek bele.
Elég puha.
Megírja a levelet, ha te megígéred, hogy békén hagysz minket.
Nem érdekel az a levél.
A pénzt akarom, amit tőlem lopott.
A pénzt, amit a véremmel kerestem, meg az embereim vérén.
Nem kaphatod meg.
Férj és feleség voltunk. A pénz éppúgy az enyém is volt, mint a tied.
Ha ellene fordulsz, tönkretesz téged.
A Lovas Testőrségnél. Mindenütt.
Nem lesz karriered. Nincs előrelépés.
Nincs háború.
Így már karrierem sincs.
És ha lordocskád nem tartja be a szavát,
értelmetlen beszélnem vele.
Ha meglátom, megölöm. Ez elég érthető számodra?
Sosem lesz rá esélyed.
Igazad van, nincs háború. Így rád nincs szükségük.
Örömmel szabadulnak meg tőled.
Emlék vagy.
Zavaró emlék.
Sőt, még rosszabb.
Vadállat vagy.
Csak az öléshez értesz.
Johnnak nem kell kard a kezébe, hogy férfi legyen.
Hálát adok az Istennek azért a napért, amelyen megszabadított tőled.
Ő százszor inkább férfi,
mint te valaha is voltál.
Tud társalogni.
Tud élni.
És tud szerelmeskedni.
A te anyád szajha volt.
A csatornában születtél.
És még mindig oda tartozol.
Írországba, Pat?
Óh, igen. Írországba.
A nők csinosabbak.
A lovak gyorsabbak.
Jobb a társalgás.
Magával mi a helyzet, Dan?
Nekem nincs más hely, ahová mehetnék, uram.
Továbbá, kezdem megkedvelni a helyi sört.
Van neked itt kedved más helybelihez is, Dan.
Hé...
Vigyázz rá!
Sok szerencsét, Dan! Sok szerencsét, barátom!
Jól van...
Vigyázzatok magatokra.
Hé!
- Tudod, ők mit mondanak? - Mit?
Vive la France!
VÉGE
Fordítás:Oldfan